Tidigare på Gotham...
Du lämnade viruset.
Du har två alternativ.
Du kan ta viruset.
Och hitta styrkan för att ta dig därifrån.
Eller så kan du göra kistan till ditt permanenta hem.
Fish? Vad gör du här?
Jag levde.
Adjö, Fish!
Sen var jag död.
Ska vi testa objekt tretton?
Och sen levde jag.
Omöjligt.
Inget är omöjligt.
Ser man på.
Min lilla pingvin och jag...
Kommer att lämna er.
Den här detonatorn kommer att utlösa bomben.
Tusentals kommer att infekteras med ett virus.
Låt Gotham falla så att du kan resa dig.
Han ska inte få göra dig till en mördare.
Nej, du kommer att trycka på den.
När du är redo, kom och hitta mig.
Jösses.
- Vad var det? - Vad händer där ute?
Mina pengar, besparingar. Mina besparingar...
Ursäkta?
Mina pengar, mina besparingar. Jag vill ha dem. Hela mitt liv.
Vad har du för kontonummer?
Mina pengar, mina besparingar...
Mina pengar, mina besparingar.
Kontot är avslutat på grund av obetalda avgifter.
Nej, mina pengar, besparingar, mitt liv! Jag måste...
Du har inga pengar, kontot av avslutat.
Ge mig mina pengar, nu!
Herregud. Vakt!
Hördu, vad gör du...
Mina pengar! Mina besparingar! Nu!
Ut med dig!
- Hallå där! - Stoppa det här!
Kom hit! Kom tillbaka! Köp våra kakor!
Skynda på!
GORDON ÄR RASANDE
Mördare.
Du är en mördare.
Mördare.
Mördare!
- Jim? - Ja?
Mår du bra?
Ja.
Jag mår fint, Harvey.
Jag hatar det här. Men jag måste be om din pistol.
Viruset sliter stan i stycken. Du behöver mig. Jag kan kontrollera det.
Det är därför jag inte tar din polisbricka.
Det snackas en del.
Vissa polismän kommer att kolla efter minsta tecken, okej?
Om du har pistol, blir de ännu mer nervösa.
Det är för ditt eget bästa.
Har du hört nåt om Lee?
Nada. Vad hände efter bombningen?
En hord smittade anföll klocktornet. Hon försvann i kaoset.
Jag fattar inte. Satsade hon så mycket
för att smitta dig med viruset och sen försvinna?
Hon såg att jag kämpade emot det. Hon väntar på att jag ska ge upp.
Bevisa att hon hade fel.
Var är Bruce?
Kriminalassistent Gordon.
Alfred. Har han sagt nåt?
Nej, han bara sitter där och stirrar.
Jag måste få tala med honom, Harvey.
Är det säkert att han inte är klonen?
Nej, det är Bruce.
Gud vet vad de jäklarna gjort mot honom, men han är hjärntvättad.
Är du den lämpligaste att tala med honom?
Du har visst mördat hans mentor.
Han kanske är irriterad.
Vad de än har gjort mot honom, är det där Bruce Wayne.
Han är starkare än ni kan föreställa er.
Jag måste bara påminna honom om vem han är.
Bara han inte lämnar distriktet.
Jag vill visa dig en sak.
Ett motgift? Jag skulle kunna kyssa dig.
Vänta lite, jag har inte formeln.
Men det finns ett motgift. Eller hur?
Jag gick igenom papperna från Ugglornas hus.
De pekar på att medan Strange jobbade på Tetchs virus,
jobbade han även på ett parallellt projekt,
med att utveckla antivirala medel för egen del.
Strange tog fram ett motgift.
Det låter logiskt.
Rådet skyddade sig själv. De ville inte ha något skydd.
Vi får prata med Strange. Är han här ännu, eller har han flyttats?
Medan du låg i kistan och stan skulle virus-bombas,
fick vi fatta några beslut.
Harvey!
Jag sa åt Alfred att förhöra Strange.
I utbyte mot information om bombens detoneringsplats,
lät Alfred Strange gå. Ja, jag skyller på betjänten!
Okej. Strange är listig.
Han försökte leda oss så långt bort som möjligt.
Union Station är stängd. Centralstationen är vår bästa gissning.
Ja. Vänta på mig!
Harvey?
Jag vet vad du tänker säga. Han klarar det här.
Barnes hade ju viruset i veckor innan nån märkte det.
Efter vad jag förstår,
är Stranges virus en accelererad variant av Tetchs virus.
Varför tror du att folk reagerar så snabbt?
Gordon kommer inte kunna kämpa emot länge till.
Då får vi väl bara vänta och se.
Fortsätt att jobba på motgiftet.
Ett ögonblick! En biljett i taget.
Ursäkta mig, sir.
Ursäkta mig!
Du menar väl: "Hej, Fish. Jag saknar dig."
Och oroa dig inte, hjärtat. Det roliga har just börjat.
Medan hedonismens flammor
slickade samhällets grundvalar
spelade och sjöng Nero
vid Trojas fall.
Det kan man säga om Ugglornas råd,
de har stil.
För att inte nämna att de har givit oss den perfekta chansen.
För vad?
Stan är ett enda kaos.
Vilket bättre tillfälle att befästa makten?
Barbara.
Jag har ju sagt flera gånger att jag inte är intresserad av att styra Gotham,
- jag vill bara... - Döda Pingvinen. Ja.
Jag har hört det en miljard gånger.
Och var är han nu? Just det, hos Fish Mooney.
- Då hittar vi henne. - Och sen då?
Ska du spränga dig igenom hennes armé av idioter för att nå Oswald?
Då kommer du att behöva muskler.
Som du bistår med.
Så du förväntar dig hjälp från mig.
Men när jag behöver din
för att kunna utnyttja en chans som man bara får en gång i livet,
ingenting.
Älskling,
allt jag ber om
är att du använder
din fantastiska stora hjärna
för att hjälpa mig att äntligen
lägga den här stan under mig.
Därefter hjälper jag dig
att bända bort Pingvinen från Fish.
Överenskommet?
Du får en dag.
Jag trodde att vi var vänner.
När Ugglornas råd kallar kan man inte vägra.
Men jag är inte arg.
Dina gamla mästare kallade på dig när han hade kokat ihop nåt fasansfullt.
Men saken är den att jag behöver fasansfulla grejer.
De är ansvariga för allt detta, eller hur?
På rådets begäran
skapade jag ett vapen av ett virus som utlöser de mörkaste instinkter.
Tusentals har smittats.
Så var är viruset?
Jag vet att det finns mer.
Alltihop har använts. Snälla, jag måste gå!
Nej. Du ska ge mig viruset.
Du ska skaffa mig armén du utlovade.
Du ska göra allt jag begär
tills den här stan är min.
Förstått?
Ja, frun.
Den här utgången är avstängd.
Jag kollar med snutarna om de har hittat Strange.
Hallå?
Han är här.
Det här är Gordon.
Hej, Jim. Jag ville bara säga hej. Kolla hur du mår.
Vilken dag, va?
- Var är du, Lee? - På en för dig välkänd plats.
Jag vet hur du känner dig.
Allt blod som rusar i ådrorna, hjärtat som slår allt snabbare.
Hör på mig.
Överlämna dig till polisen. Du är i fara.
De smittade dödar folk överallt.
Du kämpar verkligen emot.
Det behöver du inte.
Buren står äntligen öppen, Jim. Du är fri.
- Nej. - Jag trodde att du älskade mig.
Att vi skulle vara tillsammans.
Inte så här.
Men det här är det enda sättet.
Lyssna på viskningarna.
Mördare. Mördare.
De leder dig till mig. De säger vem du är.
Mördare.
Det är inte jag.
Jag undrar vad de säger.
Att du gillar att skada folk? Att döda dem?
Mördare.
Ser du hur väl jag känner dig?
Nu ska jag gå och ha lite kul.
Vi ses snart.
Jag lovar.
Mördare. Mördare.
Du är en mördare.
Jim? Jim.
Nån har sett Strange.
Skjut bara inte några oskyldiga åskådare. Eller mig. Särskilt inte mig.
Gotham City-polisen!
Stilla! Fish?
Vilken överraskning.
Herregud, Harvey. Du ser hemsk ut.
Kul att se dig också.
Vi vill bara ha Strange. Du kan gå.
Jaha. Nej.
På ditt eget sjuka sätt
älskar du den här stan, och Gotham håller på att dö.
Den här skithögen måste fixa det.
Slutpratat. Ge oss honom.
Han har det.
Man ser det på hans blick.
Han är smittad.
Jaså?
Hur känns det, James?
Som att det krävs all min behärskning att inte döda dig.
När du säger att Hugo här kan rädda stan,
menar du att det finns ett botemedel mot viruset?
Jag svär vid Gud att om du inte backar
så skjuter jag dig och de där två töntarna på fläcken!
Är det sant, Hugo?
Att du är den enda som kan stoppa den här galenskapen?
Jag kan naturligtvis inte ge upp honom nu.
Okej. Du fick din chans.
Trodde du verkligen att jag skulle komma utan beskydd?
Du är en mördare.
Tagga ner, Jimmy.
Det verkar som om kriminalassistent Gordon överhettas.
Du kanske ska kyla ner honom. Eller båda två.
Underbart.
Helt underbart.
Där är han, den äkta James Gordon.
Trevligt att äntligen träffas.
Varsågod, mäster Bruce.
Är du hungrig, kompis?
Ska jag fixa en macka?
Om allt går som det ska,
borde vi vara på väg tillbaka på Wayne Manor imorgon.
Fast jag funderade på om vi kunde åka utomlands.
Vi skulle kunna åka till Schweiz.
Vi brukade åka dit med dina föräldrar så här års...
Sluta.
Försöken att locka fram en känslosam reaktion
genom att påminna mig om delade minnen är klumpiga och patetiska.
Mitt sista minne av dig är när du dödar den bästa vän
och lärare jag någonsin haft.
Du menar gamlingen som kidnappade dig,
förgiftade ditt sinne och ville förvandla dig till en massmördare?
Låt mig säga en sak. Den mannen ljög för dig.
Han och den jädrans Ugglornas råd
försökte använda och manipulera dig.
Du säger att han var en lögnare.
På vilket sätt?
Genom att ta bort all min smärta?
Genom att hjälpa mig hämnas på dem som dödade mina föräldrar?
Det är mer än du nånsin gjort.
Ugglornas råd är oviktigt.
De bara banade vägen för den som ska komma.
Vad menar du?
Vem ska komma?
Du får se.
- Jag kan koka honom. - De vill ha honom levande.
Jag kan koka bara en del.
Nu tar vi det lugnt, kära du.
Du har ingen sån kontroll.
Och det har du? I mina händer är eldkastaren som en skalpell.
Bra. Vi tar en fot var.
- Den som går över anklarna förlorar. - Avgjort.
Låt mig... Nej, nej! Sluta! Miss Mooney!
Mooney är upptagen!
Jag är här nu.
Dessutom tror jag att dina barn är arga på dig.
- Mr Cobblepot. - Det är förståeligt.
Du gjorde dem till det de är,
sen övergav du dem.
Jobbar du med miss Mooney?
Vi är partners.
Men du försökte döda henne.
Och hon förlät mig.
Jag vet. Det förvånade mig med.
Men Mooney är inte som förr. Hon har utvecklats.
Hon har en vision för Gotham.
Hon ser en stad där såna som jag,
Victor, Bridgit,
missfoster, har makten.
Och du ska hjälpa oss att uppnå det.
- Det kan jag inte. - Fel, professorn!
Viruset sliter Gotham i stycken!
Det gör ditt motgift till det mest värdefulla i stan!
Vi skulle kunna begära halva Gotham
och stadsrådet skulle leverera det på silverfat.
Så jag frågar bara en gång.
Var är det?
Om jag talar om var motgiftet är
har jag ingenting.
Det kan jag inte.
Du kan tortera mig så mycket du vill.
Okej.
Vadå?
När jag var på Arkham torterades jag dagligen.
Nej. Det var ju terapi, Oswald.
Terapi.
Minns du den där maskinen som du använde för att ge terapin?
Den gav en känslan av att huvudet slets itu
så att het lava kunde hällas direkt ner i hjärnan.
När jag tänker på det mår jag fortfarande fysiskt dåligt.
Så naturligtvis måste jag ha den!
Vänta lite, Oswald.
- Nej! - Okej, okej!
Jag berättar allt du vill. Jag ska tala om var motgiftet är.
Jag vet.
Men inte riktigt än.
Annars?
Ingen svarar på distriktet. De måste vara upptagna.
Vi kan inte skjuta oss ut.
Mördare.
Jim, ta det lugnt. Nån kommer!
Visst! Men då kommer Mooney att ha fått Strange att ge henne motgiftet.
Vi har ont om tid!
Mördare.
Mördare. Mördare.
Mördare.
Jag visste att du skulle fixa det.
Jim!
Bekämpa viruset! Inte min bil. Det där är min bil.
Låt mig köra.
Alvarez, sprid att borgmästare James har kallat in nationalgardet.
Vi vill inte att soldater ska skjutas av misstag.
Låt mig vara ifred.
Vad fan är det med dig?
Alvarez. Jag snackar med dig.
Låt mig vara ifred, sa jag!
Jag frågar en gång till. Vem ska komma?
Jag trodde mannen som jag dödade på Wayne Enterprises
var ledaren för Ugglornas råd?
Går härifrån.
Det kommer inte att hända.
Du blir inte av med mig så lätt.
Du måste minnas vem du är.
Jag vet vem jag är. Jag har ett öde!
Lyssna på mig.
Mannen, han som ville att du skulle detonera bomben,
vad han än utlovade, smärtfrihet, makt, eller vad det nu var,
inget av det var verkligt. Jag vill att du minns vad som är verkligt.
Jag vet vad som är verkligt!
Jag fick hämnas mordet på mina föräldrar. Det är verkligt!
Nej.
Det är inte verkligt.
Det som är verkligt är att varje gång du var sjuk som barn
satt din mamma uppe hela natten och läste för dig tills du somnade.
Det är verkligt.
Eller när du var sju och tog ut din lilla roddbåt
och rodde vilse i stormen
och jag och din pappa var ute och ropade som galna efter dig
och när din pappa fann dig, grät han.
Det är verkligt.
Ja, dina föräldrar dog i den där gränden för tre år sen,
och den där mannen kanske tog bort smärtan,
men det finns inget liv, ingen kärlek, utan smärta.
Han kunde inte nå den kärlek
som din mamma och pappa gav dig, som du ännu har i dig.
Här inne.
Samma kärlek som jag känner för dig.
Jag älskar dig, mäster Bruce.
Jag skulle göra vad som helst. Jag skulle kunna dö för dig.
Du måste finna den kärleken igen.
Kom tillbaka till mig, mäster Bruce.
EJ INTRÄDE
- Tack så mycket. - Ingen orsak.
Ursäkta mig.
Helvete också.
Om Pingvinen och Fish går samman
kommer det att gå riktigt illa, riktigt snabbt.
Vill du fly?
Nej. Jag menar att hon kanske tar hand om Barbara och Nygma åt oss.
Vi skulle kunna hjälpa till.
Informera Fish om Babs svaga punkter.
Det här är vår chans.
Jag är inte redo.
Vad fan gör hon här?
Vilken märklig dag.
Tänk att jag skulle se dig här.
Jag har lite dödtid medan mitt ex kommer till insikt.
Jag tänkte roa mig lite.
Var är Babs?
- Vad vill du henne? - Inte din ensak, springpojken.
Ursäkta, vad kallade du mig?
Nej, du är ingen springpojke.
Du är mer en skoputsare.
De borde ge dig ett litet bås där framme.
En söt liten hatt. Mer din stil.
Okej. Ut.
Visst.
Du har viruset.
Du är inte så dum som jag trodde.
Vill du göra några fler banala anmärkningar?
Om jag skar ut dina lungor och visade dem för dig?
Vilken livlig fantasi. Försök, bara.
Men jag är här för din chef, den galna blondinen.
Hon är inte min chef.
Jag må ha ett virus som gör mig onaturligt stark och lätt sinnessjuk,
men jag vet att du var din brors hjälpreda,
som du nu är hjälpreda åt Barbara.
Så kan du ge henne ett meddelande från mig?
Till din chef.
Hälsa henne att nästa gång jag ser henne, sliter jag huvudet av henne.
Hej, svejs.
Behöver du hjälp, eller?
Gå in med er.
Fick honom.
Solnedgång.
Alla måste stanna inomhus.
Att befinna sig utomhus klassas som brottsligt.
Klart här! Kom igen! Vi drar härifrån.
Han följer instruktioner eller något.
Vi måste veta vem som kontrollerar honom. Vem som har hjärntvättat honom.
Och sen?
Jag tänker döda den jäkeln.
Ni två väntar här.
Om detta är en fälla
kommer du snart hänga här med resten av köttet.
Det är ingen fälla.
Jag testade tidigare versioner av viruset och motgiftet på boskap.
Jag försäkrade mig om att ha ett rejält parti.
Jag får kalla kårar av det här stället.
Jag gillar det.
Det är koncentrerat.
När man spätt ut det
finns det tillräckligt här för att bota alla smittade i Gotham.
Oswald,
du och jag kommer att styra stan tillsammans.
Ja. Men först måste jag döda Ed Nygma. Han måste dö.
Det ska han.
Som alla andra som står i vägen för oss.
Vad är det?
Vem där?
Visa dig.
Vilka är de?
Se inte på mig, jag vet inte.
Verkligen? Är det allt ni har?
Ge mig motgiftet. Nu.
Jag vill ha insatsstyrkan och alla lediga enheter där nu! Jag är på väg.
Rapporter om isstorm och eldklot på slakteriet i East Side.
- Tror du att... - Kör bara, för fan!
Herregud.
Mördare, mördare.
Din jävla galning!
Fish!
Oswald...
Det går bra, det går bra... Vi kan skaffa hjälp.
Nej.
Jag har varit med om detta många gånger. Jag vet att jag är slut.
Nej. Säg inte så! Vi skaffar hjälp.
Lyssna på mig!
Lyssna på mig.
Gör den här stan din.
Eller bränn ner den till grunden.
Folk kallar mig monster.
Du! Jim Gordon, du är ett...
Du har rätt. Jag är ett monster.
Gotham City-polisen!
Häkta dem. Allihop!
Säg att du kan göra mer motgift, Strange.
Ja.
Jag behöver bara en sak.
GOTHAM CITY-POLISEN
Läget?
Är du säker på det här?
Enligt mina källor
har Fish Mooney och Gotham City-polisen tävlat om att hitta motgiftet.
Men nu är Fish död.
Och Hugo Strange, som skapade motgiftet,
sätter upp ett labb hos Gotham City-polisen.
Men de saknar ett mycket viktigt element.
Jag är säker på att den här tönten är nyckeln för att styra Gotham.
Är ni mina räddare?
Är det ni som ska frigöra mig?
Inte riktigt.
Nu ska vi få Gotham på knä.
Sök igenom Yuyan-byggnaden.
Finn demonens huvud.
Fullborda ditt öde.
Ja. Finn Bullock. Berätta var vi är.
Jag följer efter Bruce.
Jag skulle inte röra den där, Bruce.
Du vet vem jag är?
Vem tror du har sagt till vår sensei att sända hit dig?
Han är död.
Han har mördats.
Han dog.
Men han fullbordade sitt uppdrag.
Ugglornas råd är förstört, Gotham brinner
och du är här.
Han sa åt mig att fullborda min träning. Att hitta demonens huvud.
Det har du redan gjort, Bruce.
Jag är den du söker.
Jag är demonens huvud.
Jag är Ra's al Ghul.
Varför har du kommit till mig?
Sensei sa åt mig att leta upp dig. Att det skulle fullborda min träning.
Och sa han vem jag var, vad jag söker?
Jag vet att du inte hör till Ugglornas råd.
Att du bara använder dem. Men jag vet inte varför.
Du ska veta att jag har levt fler år än du kan föreställa dig.
Att jag har sett och gjort saker
som skulle skaka om allt vad du tror på.
Att jag anses vara en demon.
Ett helgon.
Ett spöke.
Men under alla mina år, alla resor,
finns det en sak som jag aldrig har hittat.
En sann arvinge.
Men jag måste få veta om du är redo.
Det är jag.
Sensei tränade mig.
Är du?
Han gav dig en uppgift.
Han bad dig att vara den som spred viruset som nu omger stan.
Du misslyckades.
Jag skulle ha gjort det, men...
Men Alfred, han... Han distraherade mig!
Jag vet.
Därför ska jag ge dig en ny chans till att fullgöra din resa.
Se inte så förvånad ut, mäster Bruce.
Du kan inte bli kvitt mig så lätt.
Jag har tappat stinget. Blivit lite ringrostig.
Jag lät de här små ninjaaporna ta mig.
Mår du bra, kompis? Har du klätt ut dig?
Det räcker.
Den här mannen är ditt förflutna.
Omfamna nu din framtid.
Döda honom.
Anslut dig till mig.
Fullborda ditt öde.
Han har fel, mäster Bruce. Det finns inget annat sätt att säga det.
Han har fel.
Ditt öde är att vara Bruce Wayne.
En dag kommer du att minnas det.
Och du kommer att minnas hur mycket jag älskar dig.
Jag minns första gången din mamma och pappa tog hem dig.
De var helt utmattade.
De gav dig till mig.
Det här lilla försvarslösa knytet.
De sa: "Se till honom." Och jag sa: "Visst"
och tog dig i mina armar,
och höll dig. Du öppnade ögonen
och tittade på mig.
I det ögonblicket bestämde jag mig för
att jag skulle göra vad som helst för dig. Vad som helst.
Så om du måste göra det här, mäster Bruce, så gör det.
Gör det bara.
Anslut dig till mig.
Alfred! Alfred!
Nej!
Alfred!
Du har brutit dig loss från din träning.
Imponerande.
Du kan inte kontrollera mig längre.
Jag kommer aldrig att bli din arvinge.
Tvärtom,
din styrka bekräftar bara vad profetian har förutspått.
En arvinge att tjäna mig som mörkrets riddare.
Jag kommer aldrig att följa i dina fotspår!
Du fick mig att döda Alfred.
Använd vattnet, Bruce.
Vår tid kommer.
Bruce.
Alfred. Alfred.
JUST NU: "TETCH" VIRUSET SPRIDER SIG
Stan fortsätter att vara nedstängd
och Gothams poliser uppmanar folk att hålla sig inomhus.
Tusentals smittade invånare fortsätter sitt raseri...
INKOMMANDE - LEE
Lee. Var är du?
Hurså? Saknar du mig?
Stan är inte säker.
Det är därför jag packar en väska.
Vad menar du?
Jag lämnar Gotham. Och jag vill att du följer med.
Jag tar din tystnad som ett ja.
Lee. Du kan inte fly. Hela stan är full av kontroller.
Vem försöker du övertyga, Jim?
Jag hör det på din röst. Du vill det lika mycket som jag.
Vi kan äntligen vara tillsammans. Utan omdömen,
hemligheter eller svartsjuka.
Efter allt vi har gått igenom,
är vi inte värda det?
Jag åker med eftermiddagståget
och vill att du följer med.
Men jag vill ha ditt sanna jag.
Så säg att du slutar bekämpa det.
Säg att jag aldrig förlorar dig igen.
Säg att du kommer.
Jag kommer.
Hej, Jim.
Hur går det med Tetch?
Barbara och Nygma gav en kravlista till stadshuset.
En vän gav mig en kopia.
De hotade även att döda Tetch om vi tog honom med våld.
Hälften skulle göra stan bankrutt.
Alternativet är att det inte finns nån stad kvar.
Vi har inga kort att spela, partner. Inga smarta drag.
Jo, det har vi.
- Han. - Pingvinen?
Hela listan är Barbaras, förutom han.
Nygma bryr sig bara om pingvinen.
- Frågan är hur mycket? - Inte en chans.
- Att vi överlämnar honom. - Varför inte?
Vi har inte befogenhet
att förhandla om ett hemligt avtal.
Särskilt inte ett som leder till den före detta borgmästarens död.
Nygma skulle förråda Barbara och ge oss Tetch om han hade minsta chans.
Jag måste rädda Lee.
Jag har inte mycket tid, Harvey. Det är nu eller aldrig.
En av de här dagarna kommer jag att säga "aldrig".
- Hallå. - Nygma.
Det är Gordon. Jag har ett förslag. Kan du prata?
Jag kan lyssna.
Vi måste döda henne.
Hur mycket längre ska vi vänta?
Kom igen. Nygma högg av din hand.
Han dödade mig nästan.
Och nu är Barbara hans partner?
Vilken förolämpning.
Stan kommer att betala oss en massa pengar för Tetch.
Vi måste spela ut det innan vi gör nåt förhastat.
Ni stod varandra nära.
Men vad ni än hade,
så behandlar hon dig som skit nu.
Hon behandlar oss båda som skit, det vet du.
Hon förtjänar inte din lojalitet.
Vad viskar ni två om?
Inget.
Nyheter från stadshuset?
Lita på mig. Vi kommer snart äga den här stan.
Vissa delar, bokstavligt.
Var är Ed?
Han var här för en minut sen.
Tetch?
Nygma!
- Hur kunde ni låta det här hända? - Vi?
Du litade på honom.
Jag bad er att göra en sak.
Kontrollera en bakbunden man. Inte ens det kan ni göra, idioter.
- Vart är vi på väg? - Tyst!
Jag vill inte förarga er.
Men det här känns inte riktigt lagligt.
- Vad händer? - Barbara och Nygma har Tetch.
- De utpressar stan. - Vad har jag med det att göra?
Ni ska överlämna mig till honom. Det får ni inte. Det kan ni inte!
Det är ett lågt pris för att rädda stan.
Visst. För er. För mig är det högt!
Man kan inte lita på honom.
Ni riskerar allt genom att lita på en sociopat!
Ja, ja. In i bilen med dig.
Va? Det kommer att gå bra.
Visst. Pingvinen, Nygma och Tetch på samma plats
för ett utbyte av gisslan.
Vad kan gå fel?
Snälla?
Om jag ska vara stans offerlamm
kan ni väl åtminstone leda mig till slakten med värdighet.
Nej.
Tror du inte att jag kan orsaka problem när vi väl är där inne?
Gör du det dödar jag dig.
Nej då. Inte innan ni har Tetch.
Inte innan utbytet är avklarat.
Och därefter bryr du dig inte.
Nu får vi det här överstökat.
- Tack. - Tyst.
Mina tre favoritmän.
Var inte ledsen, Oswald.
Att det var jag som skulle döda dig var oundvikligt.
Intalade du dig det förra gången?
Jag antar att handgranaten inte är en modeaccessoar?
Försiktighetsåtgärd.
Om ni tre försöker nåt drar jag ut sprinten...
Pang! Ajöss, Tetch. Inget hopp om motgift.
Lite primitivt, va?
Nu räcker det! Nu får vi det överstökat.
Du är smittad! Underbart.
Nygma!
Trodde du verkligen att du skulle komma undan med det här?
Du förstod att det var om Oswald,
men hur visste du var vi var?
Snälla du. Vet du hur många snutar jag avlönar?
Du borde mumla tyst
när du ringer hemliga samtal på polisstationen.
Ge mig honom.
Spring!
Släpp honom! Vi måste få tag i Tetch!
Nu.
Den jäveln.
Ge plats. Flytta på er. Fort, Rita.
Okej, få se.
Hur gjorde du för att bränna såret?
Jag vet inte. Klarar han sig?
Vi ska göra allt vi kan. Vad har du för relation till patienten?
Blodtrycket faller.
Vi är släkt.
Provtagning, korsreferens, operationsförberedelser.
Det ser bra ut. Jag ringer polisstationen.
Håll i Tetch!
Dela upp er.
Jim.
Du och exet är smittade, va?
Jag hörde att Lee vill avlägsna mitt söta lilla huvud från kroppen.
Är det inte knäppt att jag gillar henne för det?
Funderar du på att slita av nåns huvud, Jim?
Det gör du säkert.
Du är så nära.
Nästa gång du ger vika, kommer viruset att ta dig.
Sluta prata!
Jim!
Kom ut, kom ut. Var du nu är...
Det finns ingen bakdörr. Ingen lastbrygga. Det här slutar inte väl.
Viruset ger dig all styrka som krävs.
Det är den enda chansen. Ge vika för mörkret.
Jag sa...
Mördare.
...sluta prata.
Du vill döda mig, det ser jag,
men utan mitt blod, inget motgift idag!
Kämpa emot, Jim.
Jag vet inte om jag kan.
Han har rätt. Vi behöver honom.
Ja. Men inte hela honom.
Var är de? Vad hände?
Vad har han gjort?
Jim. Din sjuka jäkel.
Var är labbteknikern?
Var är han? Kom igen. Här.
Har du aldrig sett en burk med blod förr?
Gå! Fortsätt jobba!
Mår du bra?
Han är vaken. Jag började känna mig ensam.
Var är vi?
Vi stötte på en avspärrning. Vi fick ligga lite lågt.
Var för du mig?
Jag vet inte. Jag improviserar lite.
Hurså? Hade du andra planer?
Spelar det nån roll?
Jag antar att du tänker dra ut på det.
Det finns så få ögonblick i livet av ren glädje.
Jag vill verkligen njuta av detta.
Du menar gotta dig.
Ja. Just det.
Det har alltid varit en av dina minst attraktiva sidor.
- Det svider, va? - Vadå?
Att veta att du inte är så smart som du tror.
Allt planerande för att driva mig till vansinne, ta ifrån mig allt.
Uppenbara dig plötsligt och sen skjuta mig vid floden.
Planen var perfekt, det vet du.
Men du misslyckades.
Jag lever ännu, och du sitter handfängslad i baksätet.
Och nu kan du aldrig rätta till ditt misstag.
Det stämmer nog.
Nu har de Tetchs blod och kan göra motgift,
och vi har hela stan ute efter oss.
Konstigt att snuten inte redan är här.
Ta det lugnt. De har annat för sig.
Vad ska vi göra nu?
Vi delar på oss, sen skyddsrummet, omgruppering.
Omgruppering? Varför då?
Bara för att jag säger det, för fan.
Jag väntar inte längre.
Hon har brutit alla sina löften till oss.
Jag vet.
Skyddsrummet är den perfekta platsen.
Okej.
Jag tar hand om allt.
Nej.
Vi gör det tillsammans.
Ja.
Kowalski och Burrows blir förbannade.
Tetchs blod är säkrat.
Labbkillarna börjar jobba på motgiftet just nu.
Jag måste ta mig till Lee. När är det klart?
De sa att vi kunde gå dit nu.
Var är det?
Kriminalassistent Gordon.
Sätt dig och rulla upp ärmen.
Vi har en dos redo nu. De andra blir strax färdiga.
Jag behöver två.
Jag beklagar. Vi kunde bara göra en engångsdos så snabbt.
Nej. Två.
Allt Tetchs blod är i centrifugen.
- Processen kan inte avbrytas. - Mördare.
En eller max två timmar. Du hinner fram till Lee innan hon åker.
Tiden räcker inte.
- Jim? - Mördare.
Jim?
Tvinga mig inte. Jim! Nej! Fan! Kalla på vakten!
Bruce.
Jag hörde om Alfred.
Kommer han att klara sig?
Gå hem, Selina.
Vad hände?
Nej.
- Du får inte göra det här. - Vadå?
Promenera in i mitt liv igen. Jag behöver inte ditt medlidande.
- Jag är inte här för det. - Vad som hände?
- Du skulle inte förstå. - Varför inte?
För att jag inte desperat måste tro på nåt?
För att du inte tror på nåt förutom dig själv.
Det kallas överlevnad.
Och till skillnad från dig
vet jag vem jag är.
Ingen behöver tala om det för mig.
Vad gör du här, Selina?
Du struntar i Alfred, och du bryr dig verkligen inte om mig.
Jag känner dig bättre än så.
Ja.
Jag trodde det.
Ha ett bra liv!
Lee.
Jag gillar inte att vänta.
Du kämpar fortfarande emot.
Jag kan hjälpa dig med det.
Vi vet båda att det inte är det jag vill ha.
Jag vill ha dig.
Jag vill ha dig och ditt mörker.
Ge upp.
Ge upp för mörkret. Bli fri.
Tröttnar du inte på att göra samma misstag gång på gång?
Tror du att jag gör ett misstag?
Istället för att döda mig när du hade chansen
beslöt du dig för att mata ditt ego.
Vill du prata om ego? Du, Gåtan?
Du kommer alltid att misslyckas,
för du låter alltid dina simpla känslor styra dig.
Hat...
Ilska...
Rädsla...
- Kärlek. - Tyst.
Vet du varför jag aldrig kan älska nån som du?
- Jag varnar dig. - För att du är ett
bortskämt barn som skriker varje gång han inte får som han vill ha.
Särskilt när det han vill ha inte vill ha honom.
Du har rätt. Jag borde inte ha väntat. Men till skillnad från dig
kan jag korrigera mitt misstag.
Förbered dig på ett stort skrik.
Nej! Det är omöjligt!
Det är min tur! Det är min tur att döda dig!
Som jag sa.
Du kommer alltid att misslyckas.
För du förändras aldrig.
Kanske det. Men jag vet åtminstone vem jag är.
Den där dagen, vid floden,
det var ögonblicket när du återföddes,
och det var en lögn.
Hela din person är baserad på en lögn!
Och inget kan ändra på det.
Jo, kanske det kan det.
VIRUSKONTROLL
Lystring! Alla resande måste passera säkerhetskontrollerna
innan ombordstigning.
Var god anmäl dem som visar tecken på infektion
till närmaste säkerhetskontrollant...
Det här är ingen allmän ingång.
Skit!
Polis! Ursäkta! Stig åt sidan! Ur vägen!
Han försöker stoppa oss.
Låt honom inte göra det.
Vi ses på tåget.
Polis, polis! Undan!
Undan med er, snabbt! Jim!
Nu blir vi försenade, eller hur?
Tänker du skjuta mig, Harvey?
Det här är inte du!
Jo.
Gör inte det här mot mig!
Lee och jag hör ihop.
Jag vet. Jag vet att du vill det.
Glömma allt som har hänt, men du kan inte, för det är inte verkligt!
Det här är den jag är!
- Den jag alltid har varit! - Nej!
Vem du är är ett val. Så har det alltid varit, och är ännu!
Det här är den du är.
Du är den bästa snut som jag nånsin har jobbat med.
Den bästa vännen jag har haft.
Älskar du Lee...
Så gå och rädda henne.
Biljetter?
För vårt stora äventyr.
Biljetter?
Jag älskar dig, Lee.
Nej!
Vad har du gjort?
Allvarligt? En bågsåg?
Till och med dina verktyg är idiotiska.
Jag är väl bara gammaldags.
Trodde du verkligen att jag inte skulle fatta?
Ni två har viskat som tonåringar i veckor.
Butchie. Du borde inte ha väntat.
Tro mig, om det inte vore för Tabby hade du varit död för länge sen.
Försöker du säga att hon inte har nåt med detta att göra?
- Just det. - Så du har bara
gjort det bakom ryggen på henne?
Jag skulle döda dig innan skyddsrummet.
Spela dum när du inte kom.
En av dina styrkor.
Varför har du alltid siktat in dig på mig?
För du utgör ett stort mål?
För att trots din tuffa attityd
så saknar du henne.
Du saknar hennes lojalitet. Hennes styrka.
Hon gjorde dig bättre och det vet du.
Du offrade det, för vad?
För att spela drottning för en dag?
Patetiskt.
Hjälper det? Du förtjänade henne aldrig i första...
Vi får väl se.
Jag vet inte om du kan höra mig.
Men kan du det,
så kämpa på, Alfred.
Vad skulle jag göra utan dig?
Snälla Alfred.
Lämna mig inte.
Här är vi nu. Igen.
Jag måste säga
att det här känns bra.
Kul att kunna vara till hjälp.
Några sista ord?
Det är bra för närvarande.
Ursäkta?
Jag väntar.
Jag tänker döda dig, Oswald.
Det finns inget senare. Har du nåt att säga,
så gör det nu!
Uppfattat.
Då, så. Jag tänker inte låta dig förstöra mitt nöje.
Du har inget att säga,
men det har jag.
Adjö, Oswald.
Jag tog ur kulorna när du var medvetslös.
Innan jag ringde dem.
I baksätet,
nålen som jag låste upp handfängslet med?
Min slipsnål. Det kändes personligt.
Du försökte få mig att tro att jag hade övertaget.
Allt föll på plats.
Hur visste du att Barbara skulle komma till lagret?
Det visste jag inte.
Vore det inte för henne...
skulle Gordon ha överlämnat mig och jag skulle säkert vara död.
Men lyckan bistår de modiga.
Du sa att du ringde dem efter att du hade knockat mig.
Du visste att jag skulle ta hit dig.
Jag känner dig, Ed.
Jag må drivas av mina känslor,
men du drivs av nåt ännu mer förutsägbart.
Ett desperat, tvångsmässigt behov att slutföra det du startade.
Varför dödar du mig inte bara?
Du var den enda gången jag lät kärlek försvaga mig,
och jag vill ha dig i närheten för att påminna mig om
att aldrig göra om det misstaget.
Nej!
Barbara?
Butch?
Var det så viktigt för dig att döda Nygma?
Dödade du Butch?
Han sa att du inte visste nåt om att han försökte döda mig.
Är det sant?
Vad spelar det för roll?
Okej, för sakens skull
kan jag säga att jag inte varit nån vidare vän.
Tror du att vi kan lägga det bakom oss och gå vidare?
Dödade du Butch?
Det låter inte som ett ja.
Jag måste få veta.
Det är det enda sättet vi kan gå vidare på.
Ja.
Jag dödade honom.
Men ni gav mig inget val!
Det finns alltid ett val!
Hur många gånger har jag sagt åt dig att inte ta med en piska till en eldstrid?
Nu kan vi gå vidare.
JUST NU: "TETCH" VIRUSET BOTAT
Tetchs motgift har släppts över stan
och har botat 90 %.
Individuella motgift skapas nu
och ges till Gotham City-polisen...
Du är vaken!
Förlåt, Alfred.
Det var inte ditt fel.
Jag var helt vilsen.
Jag har försökt finna vem jag är så länge,
en större mening med allt.
Jag vet inte vem jag är, Alfred.
Vem ska jag vara?
Jag kan inte hjälpa dig med det.
Du är en man nu.
Du måste finna din egen väg.
Jag är inte som du.
Du har alltid varit så säker på vem du är.
Jag vet inte det, jag.
Jag har varit på några riktigt mörka ställen.
Som du.
Du måste hitta ditt sanna norr
och låta det visa dig vägen.
Vad är ditt?
Du.
Det har alltid varit du.
Du måste finna nåt du verkligen bryr dig om
och skydda det till varje pris.
Och när du finner det...
Blir du aldrig vilsen igen.
Även om nyheten om motgiftet naturligtvis är välkommen,
har dödsfallen och förstörelsen som viruset lämnat i sitt köl
lämnat avtryck i stan som kommer att vara i åratal.
Ja?
Är Barbara här?
Nej.
Och hon kommer inte tillbaka.
Vad vill du?
Jag vet inte riktigt.
Jag vet bara att jag är trött på att bara överleva.
Jag vill ha mer.
Jag vill komma upp mig.
Jag tänkte att detta var en bra plats.
Jag står själv inför ett vägskäl.
Är du hungrig?
Bjuder du?
Testa piskan.
Det här är loggan för min nya klubb.
Vad ska den heta?
Isbaren.
Fiffigt. Du kallas ju Pingvinen, inte sant?
Just det.
Och sen
har vi klubbens huvudattraktion.
Lee?
Jim, om jag såg dig i ögonen skulle jag inte ha mod att åka.
Och det måste jag.
Jag förstår äntligen Gotham på ett sätt som du nog alltid har gjort.
Det är en plats där de starkaste och listigaste överlever.
Där kostnaden för överlevnaden betalas av andra.
Och där alla känner sig ensamma.
Att vara smittad visade mig stan som den verkligen var.
Och vem jag var.
På många sätt
fick viruset mig att känna mig född på nytt.
Han är en gangster. Han förtjänade det.
- Vem är han? - Butch Gilzean.
Jaså? I hans journal står det att födelsenamnet är Cyrus Gold.
Cyrus Gold?
Han har väl bytt namn.
PATIENTJOURNAL GOTHAMS SJUKHUS
Men om viruset blottade Gothams värsta sida...
GOTHAMS DOLDA OFFER
...ska motgiftet påminna oss att det alltid finns hopp,
en chans att minnas vem vi kan vara och inte vem vi är.
Jag vet inte om Gotham förtjänar att räddas, men en sak vet jag.
Är det nån som kan rädda det,
är det du.
Och i gengäld, tror jag att den kan rädda dig med.
Och sen kanske stan ger mig dig tillbaka en dag.
Tills dess,
din för evigt,
Lee.
Kan jag komma in, kapten?
Nej.
Du kastade mig mot en tågvagn.
Jag vet.
Två, faktiskt. Jag kände mig som en jävla seriefigur!
Jag är verkligen ledsen.
Träffade du Lee?
Hon har åkt. Hon har lämnat Gotham.
Mår du bra?
Så småningom.
Vill du ta en drink?
- Klockan är tolv. - Jag frågade inte vad klockan är,
jag frågade om du ville ha en drink.
Visst.
Det är okej.
Har du hört nåt om Tetch?
Han snubblade in på nåt sjukhus.
De plåstrade ihop honom och skickade tillbaka honom till Arkham.
Jag skulle faktiskt vilja vara kriminalassistent igen.
Lite gammalt, hederligt polisarbete.
Sånt som inte innebär hemliga sekter och blodvirus.
- Har vi nåt sånt? - Nej.
Halva styrkan går av ett 24-timmarspass, men vi kan
köra lite gammaldags fotpatrullering.
Se om vi kan söka upp lite trubbel?
Jag vet inte. Låter som lite under min värdighet.
Eftersom jag är den bästa snuten du nånsin jobbat med och så.
Jag bara körde lite skitsnack
så att du inte skulle slå in skallen på mig.
Som under en gisslanförhandling.
Man säger det de vill höra.
Visst, visst.
- Om du inte hade haft viruset... - Jaså?
Den var så bra.
Pengarna! Nu!
- Pappa? - Ta det lugnt, gumman.
Nu!
Nej!
Undertexter: Lena Larsson